25.000
АПРИЛ - 1805 НАПОЛЕОН Е ВЛАДЕТЕЛ НА ЕВРОПА
ЕДИНСТВЕНО БРИТАНСКАТА ФЛОТА МУ СЕ ПРОТИВОПОСТАВЯ
СЕГА ОКЕАНИТЕ СА БОЙНОТО ПОЛЕ
ГОСПОДАР и КОМАНДИР Далечната страна на света
Боен Кораб "Изненада" 28 oръдия, 197 души екипаж. Край северния бряг на Бразилия.
Нареждания на адмиралтейството До капитан Оубри.
Пресрещнете френския кораб "Ашерон" на път за Пасифика с враждебни намерения.
Потопете, изгорете, или превземете го.
"Скачащия Били"
"Внезапна смърт"
- Хайде, хайде. всичко е наред.
Да, да, наред е.
Събуди се, Уил.
Десен борд, ахой!
- Какво има, Слейд? - Стори ми се, че чух нещо?
Звучеше като камбана
- Местни рибари, вероятно? - Или рифов показател, сър.
Г-н Калъми, лота, ако обичате.
- Дълбочина пет клафтера!
- Пясък и натрошени раковини!
Какво има?
Хм...
На два румба дясно на борд.
Какво беше? Платно?
- Не знам какво беше. - Да бием ли тревога?
- Не съм сигурен. - Ти си офицера на вахта.
Холъм, трябва да вземеш решение.
Бий тревога!
Събудете се! Спящите да се събудят!
Давай! Мърдай насам! Движение!
Скачайте момчета! Скачайте момчета!
Светлина насам!
Добро утро, сър. В гъста мъгла сме.
- Красавци скачайте на реите! - Искам хора по въжетата!
- Къде? - Хм...
Два румба, дясно на борд, сър. На по-малко от миля.
- Сигурен ли сте, г-н Холъм? - Да, сър.
Боен кораб?
Не знам, сър.
Беше само за момент. Мисля, че видях някакво очертание.
- Видяхте ли ги, г-н Калъми? - Не, сър.
Добре, постъпили сте правилно, г-н Холъм. Вървете на поста си.
Палубата е твоя, Том.
Сър.
Разчисти пътя! И пуснете лодките!
- Стига шляене! - Чухте човека!
Спусни лодките!
Опънете реите!
Бий камбаната!
Долу! Всички да залегнат!
Всички по местата си! Г-н Холъм, доложете пораженията, моля!
18-фунтови. Трябва да се приближим! Отворете амбразурите на десния борд.
Г-н Алън, обърнете платната към вятъра. Приближете ме на един изстрел разстояние .
Стрелците горе, г-н Хауърд.
Сержант! Поемете вашата секция.
Трябва да стоим изправени на командния мостик, синко. Всички ние.
- Г-н Бойл, вдигнете знамето. - Тъй вярно, сър.
Отбележете в дневника, г-н Уот: "Влизане в бой с неприятелска фрегата при шест камбани"
- Право по тях, г-н Мовет. - Право в тях, сър.
Бил!
Зарежи тази скапана шпага! Вземи сребърната на капитана.
Още не е в обсег! Всички в готовност докато се приближи достатъчно!
- Приближи към средата на кораба! - В средата, сър!
За, Бога, не хвърляй нищо!
Дръж се!
- Запазете местата си! Кураж, момчета !
- Задръжте, момчета! - Спокойно, дръжте се!
Г-н Пулингс, сър. Дейвис, Джеми, заведете г-н Пулингс долу.
Тъй вярно, сър.
Г-н Блекни, предайте на капитана. - Тъй вярно!
Почистете предната палуба!
Още пясък на пода!
Зареди... огън!
Залегни!
Завържете румпела! Вие там, помогнете на ранените!!
- Продължете да стреляте г-н Калъми. - Тъй вярно, сър. Презаредете и им дайте да се разберат!
Сър! Към перилата на хакборда!
Руля е отнесен! Управлението не се подчинява, сър.
Като седяща патица сме.
Защо не стреляме?
Пуснете ме да мина.
Тук Джо! Тук!
Задръж тук!
- Наклонен е към бакборта, сър. - Вземете оръжията си!
Пригответе се за отбрана!
Грабвайте оръжията и чакайте заповед!
Вашите заповеди, сър?
Повикай топчиите на палубата. В лодките и да издърпат кораба.
Закарай ни в мъглата, Том.
Заедно момчета!
Дърпайте към мъглата!
Да ги измъкнем!
Огън!
Имаме пропукан шев! Трябва да го запушим с кълчища!
Джо, чук и няколко пирона!
Ще ни достигнат.
- Близо сме момчета! - Тегли! Тегли!
- Ще се справите, момчета! - В мъглата ще сме си у дома!
Огън!
Тегли заради Щастливия Джак!
Справихме се!
Никакви звуци. Тишина на палубата.
Тук няма да ни намерят!
Тишина, момчета. Никакви подвиквания, никакви разговори.
Наредете се.
Добре свършено, момчета.
Две стъпки и шест инча, сър ... и не се покачва.
- Добра работа, г-н Ламб. - Благодаря ви, сър.
Е, каква е равносметката?
Девет мъртви, 27 ранени.
Джо Плейс.
Има няколко счупвания на черепа. Не мисля, че ще изкара нощта.
Лорд Блекни
Само счупена ръка, сър.
В много добри ръце си.
Правя всичко, което мога. Знам, че сте близък с баща му.
Баща му ще разбере, познава живота. Но пък майка му...
Нека да погледна веждата ви.
Какво?
По дяволите, добър беше! Появи се просто отникъде.
Удариха ни странично, пресякоха отзад и изкараха от строя руля.
Дяволски добра стрелба.
Изплъзнахме им се само заради мъглата. Наистина имахме късмет.
Може и да бяха от поветрената страна, но пък боговете бяха с нас.
Нямам представа за какво говориш, но изглежда се е справил добре.
Седем седмици плаване, и изскочи от тъмнината точно на пътя ни.
Хм.
Французите си имат шпиони и в Англия, и навсякъде. Както и ние.
Със сигурност.
Ако са знаели, че ги търсим биха останали в океана и изчакали да се изясни.
Тогава са търсели нас.
Ако това беше фрегата, то аз съм проклет холандец!
Борбата беше неравна...
Приличаше повече на обикновен кораб.
Всъщност трябва да се замислим за типа на корпуса и; Нашите изстрели не му сториха нищо.
Троен огън от 200 ярда и никакъв ефект!
Те бяха по вятъра, и имат преимущество в огневата мощ.
Какво е това „по вятъра”?
- Да ти покажа ли отново, Стивън? - Не на покривката!
Значи, че вятъра е в тяхна полза, следователно имат контрол над атаката.
И имат по-далекобойни оръдия
Всъщност истината е, че бяхме позорно разбити.
- Тежка фрегата като тази в Пасифика... може да наклони везните в полза на Наполеон.
Всъщност, ‘Изненада’ е малко старичък кораб.
- Не съм ли прав? - Бихте ли нарекли мен стар, докторе?
’Изненада’ не е стар.
Има плосък нос, изящни линии Той е прекрасен и бърз кораб
Много бърз, ако е в добри ръце
Не, не е стар...
В разцвета си е
Трябва да поправим основната и бизан мачтите. Фок платното го няма, но имаме в запас
Г-н Ламб е уверен, че с малък ремонт можем да се приберем у дома
Няма да си ходим у дома
Но за ремонт ни трябва пристанище, а "Ашерон" все още ни търси
Ще ремонтираме в океана. Тук,в плитчините
Както казвате, г-н Алън, войната се изтегли в Южните морета. Ние трябва да ги спрем
Но сър, с цялото ми уважение, този е кораб над класата ни!
Може би ще са на половината път до нос Хорн, докато ние поправяме щетите
Добре тогава, нямаме време за губене
Вярно ли е, че последния шев е през носа?
Какво искаш да кажеш?
Джо каза, че когато умреш, те зашиват в хамака и с последния бод зашиват носа,
за да са сигурни, че не спиш...
Не през носа. Ще им кажеш ли?
Всичко е наред. Това е от упойката.
Не съм виждал по-смел пациент.
О,бедничката ми. Нищо, бързо ще те поправя.
Искам добра работа.
Трябват ми двама на десния борд. Робъртс и Чадуик.
Добре свършено.
С поправка няма да стане. Искам да ги смените.
Г-н Калъми! Нещо което би ви заинтересувало.
Вижте. Капитанът е изрязал това, когато е бил на не повече от вашите години.
Познава този кораб като момче и като мъж.
Казва, че в дървото на кораба има толкова от неговата кръв, че са почти роднини.
Разбирам Ви г-н Алън, и не оспорвам компетентността ви.
Въпреки това, седмица прекарана в Бразилските гори, в търсене на нова мачта, е нещо което просто няма да стане.
"Ашерон" ще са на половината път до Китай тогава.
Г-н Ламб, както винаги, ще направите най-доброто. Което очаквам от всеки един от моите хора.
Това мозъкът му ли е, докторе?
Не, просто съсирена кръв. Това е мозъкът му.
Ама Доктор е, а!. Не просто обикновен хирург.
- Може ли монетата, моля? - Сър.
Няма да те прегледа дори за десет гвинеи.
А и познава птиците и животните.
Покажи му бръмбър и ще ти каже всичко, което знае.
Връщайте се на работа, лентяи! Екарт, използвай свирката си.
Заемете се, джентълмени.
Нищо не сте свършили, за да се радвате толкова!
Дума не е обелил, сър.
Лорд Блекни. По-добре ли сте?
Много по-добре, благодаря, сър.
Добре
Докторът ми каза, че искаш нещо за четене, и аз...
Това са всички негови големи битки и няколко илюстрации.
Благодаря ви, сър.
Срещали ли сте някога Нелсън, сър?
Имах честта и привилегията да му служа . При Нил. Велика победа.
Можеш да я намериш тук, всъщност. На страница 135, ако не греша.
Да.
Мога ли да ви помоля да ми кажете какъв човек беше?
Трябва да прочетеш книгата.
Ще го направя, сър. Благодаря ви.
Ето пак. Цигу-мигу, цигу-мигу.
Никога мелодия, на която се танцува
Какво ще кажеш за това?
В настроение ли си за нещо по агресивно?
Поздравления.
Свали си шапката.
За какво става дума?
- Какво е това? - Това е призрака, сър.
Извинете. Така му казват хората. Това е "Ашерон", сър.
Вижте, наш Уил, е видял как се прави.
В Бостън, сър. По време на мира. Но е правен от янките, сър.
Той е женен там, и втория братовчед на жена му работил в корабостроителницата,
та наш Уил видял как го пускат на вода.
Сър, видя ми се нещо странен та попитах Джо...
Той ми го описа и направих макет за вас, сър.
- И тази конструкция е точна? - Абсолютно, сър!
- Благодаря ви, момчета. - Благодаря, сър.
Килик, допълнителна дажба ром, за тези момчета.
Много ви благодарим, сър!
- Пазех го за Деня на Победата. - Ще пием вино.
O, вино за Деня на Победата...
С плосък нос и остър кил..
Пори лесно водата и е с добра обтекаемост. Затова е толкова бърз.
Тежък, но и бърз.
Това е бъдещето. В каква изключителна съвременност живеем.
Таквоз нещо вероятно се прави от дебело дърво. 2 фута солиден дъб.
Затова даже и не можахме да ги одраскаме... Вероятно развиват 12 до 14 възела.
Е, вече знаем. Благодарение на Уоли и втория братовчед на жена му
Вероятно правят по 280 мили на ден.
Дори да ги настигнем... Искам да кажа, за да ги хванем...
Те са извън класата ни - кораб с 44 оръдия!
Все още си остават уязвими откъм кърмата, както и ние.
Здравей скъпа! Колко искаш за целувка?
Колко струва целувка?
- Име? - Казвам се Мария.
Дайте ни стрели. Аз давам брадва. Бързо, приятел.
Благодаря, приятел.
Дайте път на пощата,моля!
- Ето. Много важна поща. Писма. - Има ли френски войници тук?.
- Какво казва той? - Има на брега?
Имало на южния бряг.
Стареца казва, че французите са спирали тук на 10-ти , и после поели на юг.
- Много благодаря. - За нищо, господине.
Някъде тук.
Преди цели три седмици.
По дяволите.
Всичко е наред, Том, да тръгваме веднага такъв случай.
Тъй вярно, сър. Г-н Холър! Приключвайте с бизнеса тук.
Пригответе се за вдигане на котва!
Пусни жената долу, Слейд! Това е кораб от Флотата на Негово Величество, а не плаващ бордей!
Прибирайте провизиите в трюма.
Добре свършено.
Господа...
- За съпругите и любимите. - За съпругите и любимите.
Които може и да не видим никога .
Г-н Хауърд, бутилката. Бутилката е до вас, сър.
Сър?
Извинете ме сър, но г-н Блекни каза, че сте служили при лорд Нелсън при Нил
Така е. Бях млад лейтенант, не по-възрастен от теб сега.
А г-н Пулингс... г-н Пулингс беше млад курсант,
все още тъгуващ по дома.
Срещнахте ли го, сър? Може ли да ни кажете как изглеждаше?
Имах честта да вечерям с него два пъти.
И в двата случая говори с мен.
Майстор на тактиката и изключителен мъж.
Винаги казваше в битката... "Никога не мисли за маневри, просто върви срещу тях."
Някои биха казали, че не е добър мореплавател, но пък е велик пълководец.
Той е единствената надежда на Англия ако стария Бони реши да нападне.
Сър, мога ли да ви затрудня с анекдот?
Първият път, когато говори с мен...
Никога няма да забравя неговите думи. Помня, сякаш беше вчера.
Наклони се над масата, погледна ме право в очите,
и каза "Обри... мога ли да ви обезпокоя за солницата?"
От тогава винаги се опитвам да говоря така, както той го каза.
Вторият път... Вторият път, той ми разказа една история...
затова как някой му предложил на лодката, плащ в студената нощ.
А той казал че, няма нужда. Било му топло.
Неговият устрем за краля и страната го поддържал топъл.
Знам, че звучи абсурдно,
и ти би казал "O, колко състрадателно!" и ще отхвърлил този ентусиазъм.
Но когато става въпрос за Нелсън...
усещаш как гори сърцето ти.
какво ще кажете г-н Пулингс? - Точно така е, сър.
Тогава, изглежда е изключение, на правилото, че властта покварява.
- За лорд Нелсън. - За лорд Нелсън.
За лорд Нелсън.
Видяхте ли тези две гъгрици, д-ре?
Да.
Коя си избирате?
Нито едната. Няма разлика между тях. От един и същи вид на куркумата са.
А ако трябваше да избирате?
Ако нямахте друг избор, и трябваше да избирате?
В такъв случай, щом ме насилвате...
Бих избрал тази отдясно.
Тя има предимството, да е по-дълга и по-широка.
Ето, хванах ви!.
Не знаете ли, че по време на служба, винаги трябва да избирате от двете злини по-малката?
Този, който се шегува трябва да плаща.
Наистина ли! Гъгрици!
- За по-малката злина!
Ей, Джо!
Давай, Джо!
Бог дава...
и Бог взима обратно.
Чухте ли това? Той каза нещо!
Докторе! Той говореше!
Браво, Стивън.
# Сбогом испански дами!
# На добър час и сбогом дами на Испания!
# Получихме заповед за отплаване към старата Англия.
# Надяваме се скоро да се видиме пак!
Какъв чудесен глас притежава г-н Холъм.
Така е.
# Хайде, всички смели млади мъже.
# Внимателно със мен.
# Никога не напускайте щастливите си домове за да плавате в бурното море.
На палубата! Платна на хоризонта!
Прилича на фрегата!
Въпросът е как са дошли дотук?
Нямаме избор - трябва да се обърнем и да се бием. - Но те пак са от поветрената страна!.
Вероятно са ни наблюдавали от доста време.
Боже мой! Какво да правим? Като на тепсия сме им!
Движи се като дим в кълчища.
- Трябва да разпънем всички платна. - Разпънете и носната си кърпичка, ако имате такава!
Трябва да оцелеем днес. Нека се заемем с това. Г-н Алън, господа.
Всички, да плаваме!
За втори път ми погажда този номер. Трети няма да има.
Ще ти кажа аз - дявола е зад щурвала на този кораб-призрак.
По-добре бързо в трюма.
Какво му става на този човек?
Да не съм убил някой негов роднина в битка? Синът му, опазил ме бог?
Той се бие като теб, Джак.
Дръж слънцето близо до хоризонта.
Когато долният му ръб докосне хоризонта... Уилямсън, гледай в секстанта си!
Когато орбитата му не се издига повече...
тогава е достигнал зенита и е пладне.
- Сър? - Г-н Пулингс.
- Направихте ли пладне, г-н Холъм? - Да, сър.
Наречи го пладне. Това е вашият клас.
Шест часа?
Почти пет.
Дръж ни по-далеч от него до смрачаване.
Изглежда като нас, момчета, не забравяйте. Джибо, направи бързо тези възли.
Не трябва да го издигаме по-високо, отчитайки този вятър.
-Извинете, сър, но какво строят? -Първия ти команден пост.
Бързо. Намира се точно пред нас.
Издърпайте рейките.
Дърпайте, дърпайте!
Снижи платната от главната мачта!
- Не бих искал да те загубя. - Тъй вярно, сър.
Отвържете лодката. Закарайте я към кърмата. И внимателно!
Размърдай се сега. Имаш десет минути, преди да се приближат.
- Разбра ли какво ти каза капитана. - Дърпайте момчета. Това е.
Сега
Килик, там! Загаси светлините!
Г-н Алън, пригответе се.
Здравей. Хванахме си риба.
Хвани руля, Бондън.
- Сега, кажи не беше ли забавно. - Да, сър.
Твърдо на бакборт!
Слезте с момчетата долу, г-н Пулингс. Аз ще поема наблюдението .
Тъй вярно, сър.
Г-н Моет, г-н Алън, елате. Чухте заповедите.
Добре свършено, сър.
Истински призрак е, сър. Заради начина, по който се появи зад нас, просто така.
Отникъде. И точно зад нас. Като първия път в мъглата.
Не случайно капитана му казват Щастливия Джак.
призрак или не, това е капер, и Щастливия Джак ще я хване.
Ще трябва нещо повече от късмет срещу призрака.
- Пирати ли са? - Не, не са пирати Лофти.
О, не. Ако бяха, щяхме да ги обесим, когато ги хванем.
Каперът има документ от франсетата,
където се казва да ловят всеки, който не е под нашето знаме.
Те преследват търговците и други такива.
Ей, мисля, че може да си поделиме парите от наградата!
Ще е пълен с злато и всичките скъпоценности на Арабия!
Всичко това е хубаво, Негъл. Но трябва да се прибереш у дома, за да ги харчиш.
Никога не съм срещал мъртвец, който да ме черпи пиене.
А аз не съм срещал и жив, който да ме почерпи и едно.
Стоиме будни цяла нощ, замръзваме от студ. Това е и последното кафе...
Благодаря ти, Килик.
Бондън.
Достатъчно с източния курс. Дръж курс юг-югозапад.
Тъй вярно, сър, юг-югозапад.
Платна!
Откъм към десния борд!
Три пъти Ура за Щастливия Джак!
Ура! Ура! Ура!
Наш е, момчета
-Фал! Ти тръгна преди мен.
- Опънете бомбрамселите и долните платна. - Сър.
Също и допълнителните.
За всичките години по море, никога не съм виждал такива чудо...
Трябва да сме минали повече от 100 мили, и ни докара право зад тях.
На това му казвам аз мореплаване!
Казах ти, че се прави така, Уил. Ще ги хванем в сумрака.
- Мисля, че го хванахме, сър. - И вятъра е в наша полза този път.
Не слагайте тигана преди да сте хванали рибата, г-н Калами.
И все пак, ако можем да го стигнем, наш е.
Чукнете на дърво!
Завърти се три пъти! Нека Бог и светиите ни закрилят!
Обръщай!
Дерзайте, хора. Може де го загубим, преди да свалим платната!
Дръж!
- 12 възела, сър. - 12 възела! Това е добре
Искам повече. Нужни са ни всички свободни ръце, откъм наветрената страна.
Г-н Холъм, Разбудете всички веднага.
Всички на десния борд!
Вдигни марсела!
- Трябва да побързаме! - Трябва да сме бързи, за да не ни видят!
Капитана познава този кораб. Той знае колко може да издържи.
- Г-н Холъм!
Г-н Холъм, трябва ми спасително въже на кърмата!
Не се връзвай, момче!
Спасително въже за кърмата!
Нос Хорн, докторе.
Затвори капака. Достатъчно вода има в грога.
Благодаря ти за това, Дейвис.
Мислите ли, че капитана ще го следва край нос Хорн с опънати платна?
Аз мисля, че ще го следва и до вратите на Ада ако трябва
Това е дяволски кораб, казах ви. И ни води право в капан
Той заобикаля нос Хорн,сър.
Не гарантирам за тази мачта, сър!. Не, и около нос Хорн!
Благодаря г-н Ламб, вашите забележки ще бъдат отбелязани в дневника.
Всички по местата си! Приберете платната, момчета.
Изтеглете и ги навийте!
Приближаваме се, Том. Сега не може да се откажем.
Дръж вятъра, Барет. Дръж курс запад-югозапад.
Запад-югозапад, сър.
Приближаваме нос Хорн, момчета!
Приберете бушприта и марсела!
Живо момчета!
Закови това, преди да сме стигнали дъното!
Джонасън, Трул! Към бизана!
Готово!
Слизайте момчета.
Г-н Холъм, помогнете на младия Уорли на брамсела на бизан мачтата.
- Трябват ми повече мъже, сър. - Да. Върви.
Г-н Холъм, сър! Помогнете ми!
Тудор, Елърс! При г-н Алън!
Вие мъже, дръжте високо. Долното платно на бизан мачтата. Оставете го!
Помощ!
Помогнете ми!
Човек зад борда!
Загубихме бизана! Дръжте се!
Насам, сър!
Плувай към останките, човече! Плувай, човече!
Насам!
Г-н Алън, решетки, бъчви, всичко, което плува, зад борда!
Корабът се обръща напреки на вятъра! Ще го изпуснем!
Сър, останките от разрушението служат като котва!
Трябва да ги отсечем, иначе ще потънем!
Сър, трябва да го направиме! Той ще се справи!
- Хайде Уил! - Хайде! Ръка след ръка!
За Бога, Уил, плувай! Плувай към останките, Уил!
Можеш да го направиш, Уил!
- Плувай!Хайде! - Хайде, Уил! Плувай!
- Ще удари отново. - Кой?
- Йоан. - Кое?
Смъртта е фактически по-лека битка от раждането.
Когато някой загине под ножа ми, или от последваща инфекция...
трябва да си припомня, че врага го е убил, а не аз.
Този млад мъж, беше жертва на войната.
Както сам каза, трябваше да избереш по малкото зло.
Екипажа ще приеме това зле. Уорли беше популярен.
Споменали ли са нещо пред теб?
Джак, преди да ти отговоря, съм заставен да попитам,
с кого говоря, със стария си приятел или с капитана на кораба?
На капитана ще кажа, че ненавиждам доносниците.
- Сега говориш като ирландец. - Аз съм ирландец.
Добре,а като на приятел, тогава.
Като на приятел, бих казал, че никога не съм се съмнявал във възможностите ти като капитан.
Говори направо.
Вероятно трябваше да се върнем преди седмици.
Мъжете... разбира се биха следвали Щастливия Джак навсякъде,
съвършено уверени в победата.
Но именно тук е проблема. Ти не си свикнал да губиш.
И преследването на този голям, бърз кораб с далекобойни оръдия се превръща в плесница за гордостта ти.
Не става въпрос за гордост. Това е въпрос на дълг.
Дълг. Да, чух, когато говореше за това.
Ако ти харесва - иронизирай ме. Да гледаш света под микроскоп е твоя право.
Но това е военен кораб. И аз съм готов да сторя всичко което е по силите ми, за да изпълня дълга си на всяка цена.
На всяка цена?
На всяка цена!
Да следваш заповедите без да те интересува цената.
Наистина ли не претендираш за нищо лично в това, което наричаш дълг?
Заповедите трябва да се спазват.
Моите заповеди бяха да ги следваме до Бразилия... отдавна сме по-далеч...
Хванах го.
Ветровете се обръщат, сър.
Сър, просто не можем повече да поддържаме западен курс.
Ако не може да плаваме срещу проклетия вятър, Том, ще трябва да се завъртим, по дяволите. Право на юг!
Колко далеч „на юг” сър?
Колкото е необходимо, г-н Пулингс.
- Тъй вярно, сър. - Живо!
- Право на юг, сър, г-н Бондън. - Право на юг, сър.
Ура!
Очевидно нещо очарователно се случи, което аз пропуснах?
Насочихме се пак на север, драги ми докторе. Обърнахме се пак към слънцето.
- За слънцето. - За слънцето!
О, и в очакване на този факт,
помолих Килик да приготви нещо специално.
- Килик! - Тук съм вече, де...
Господа, представям ви...
нашата цел.
- Това са Галапагоските острови! - Островите Галапагос!
Нашият китоловен флот е там.
И техните товари ще донесат много пари в чантата на стария Бонапарт.
Там трабва да бъде "Ашерон". И със сигурност натам трябва да се насочим.
И така, г-н Пулингс, ако ми позволите...
парче от Албъмарл...
А за вас, д-ре, скалата Редондо.
Отлично.
А "Ашерон"... е за мен.
# Цял и невредим отново у дома Всичко мина по вода, Джак
# Дълго се мятахме и обикаляхме морета. Сега сме в безопасност на брега, Джак
# Не забравяй старите морски другари...
# Служихме на същото оръдие в офицерската дивизия.
# Готованец бях, и те използвах през цялото пътуване
# Дълго се мятахме и обикаляхме морета. Сега сме в безопасност на брега, Джак
# Не забравяй старите морски другари. Фоли-роли-роли-ро!
”Лас Енкантадас” - Омагьосаните острови. Казват, че са пълни със странни създания.
Когато стигнем там, ще трябва да заредим вода и храна.
Обещавам ти, през това време - поне няколко дни -
ще може да бродиш, да колекционираш буболечки и бръмбари, каквито искаш.
Ти ще бъдеш първия естественик, стъпил на острова, обзалагам се.
Е, би ми харесало.
- Насекомо ли е? - Да.
Не прилича. Искам да кажа, че прилича на клечка.
Да, в това е смисъла.
Той се преобразява, за да преживее.
Виж, тук има паяк маскирал се като мравка.
А тук има насекомо, приело образа на трън, за да се спаси от птиците.
Господ ли ги променя?
Дали Господ ги променя? Вероятно, да.
Но дали те не се променят от самосебе си?
Това е въпроса, всъщност...
Сър! Достигнахме Галапагос!
Идвам!
-Виж. Зад скалата. - О, да, виждам.
Какво е това? Интересно, а? Някакъв вид чайка?
- Ах, гадно чудовище! - Отвратително! Цялото е с брадавици.
Грозници, нали..
Не виждам никакви жени. Само патици и гущери.
Няма жени ли? Не е естествено.
Колко поразително.
Какво сър?
Тези птици, вид корморани са. Имат криле, но не летят.
Виждаш ли недоразвитите им криле?
Но както всичко свято, и това е загадка за науката.
Драконите изглежда не ги притесняват.
Не, това е вид игуана, мисля. За съжаление са тревопасни.
- Може ли да си вземем една? - Мисля, че е добре да са чифт.
Така ще може да представите поколението им на краля.
- Виж! Ще плуват. - Игуаните не плуват.
Ами тези плуват.
Проклет да съм....
два нови вида за две минути... невероятно!
Всички на борда! Готови да ги издърпате!
- Обри. - Хъг. От “Албатрос”.
Господ да ви поживи, капитане. Бог да ви пази, всички!
- Г-н Калъми, вода и храна за тези хора. - Тъй вярно, сър.
- Г-н Хауърд, успокойте хората си. - Кралска Флота, оръжие към земята!
Връщахме се за свежи запаси преди по-малко от седмица.
Криеха се в този проток... Запалиха кораба .. Скапани пирати!
Оковаха екипажа, капитана е мъртъв.
Беше един голям черен тримачтов.
12,000 стерлинги първокласна мас. Повече от две години плаваме.
И накъде поеха?
Може румб на юг към югозапад, следвайки останалата част от флота.
Г-н Пулингс, запишете името на този г-н в бордовия дневник.
Г-н Алън, курс запад-югозапад.
Всички на платната!
Сър, не може ли да вземем провизии?
Г-н Моует, нямаме време за губене.
- Джак, забрави ли какво обеща? - Въпрос на служба.
Не мога да се задържа заради някаква си игуана или гигантска чайка.
Очарователно, без съмнение, но без конкретно приложение.
Съществува възможност, мисля, която да угоди и на двама ни.
Това е дълъг и тесен остров.
Ще трябва да плуваш край него, а пък аз бих могъл да го прекося.
Знам как прекарваш часове втренчен в пустинно птиче гнездо.
Бих могъл да премина бързо, да направя само най-важните изследвания.
Мога да направя безценни открития, които да обогатят познанията ни по естествознание.
Ако приливите и отливите бяха против нас, бих казал ‘Да’.
Но те не са. Длъжен съм да кажа ‘Не’.
О, виждам. Значи след всичкото това време, прекарано в служба,
ще трябва да се примиря и да стана част от тази военна експедиция,
подминавайки чудесата на природата, и прекланяйки се пред разрушението! Не казвам нищо за покварата на властта...
- Самозабравяш се, докторе. -Не, Джак, не.
Ти се самозабравяш. Що се отнася до мен, аз гледам на обещанието като на задължение.
Обещанието беше условно. Командвам кралски кораб, а не частна яхта!
Нямаме време за твоите проклети хобита, сър!
Вземи тази риба долу. Измий палубата.
Дейвис, не го оставяйте там. Дръжте го долу!
Г-н Блекни.
Сър, намерих интересно бръмбърче, разхождаше се по палубата.
Мисля, че е бръмбарче от Галапагос.
Сигурно е така.
Можеше да ходим цял ден по острова, и никога да не попаднем на него.
Да, това е повече от вероятно.
Може да го задържите, сър.
Г-н Блекни...
- Благодаря ви. - Сър.
Последното оръдие стреля, сър.
- Време? - Две минути и една секунда, сър!
Момчета, това не е достатъчно бързо. Трябва ни огън от и от двата борда, към един от техните.
- Искате ли да видите гилотина на "Пикадили"? - Не!
- Искате ли да наричате Наполеон ваш крал? - Не!
- Искате ли децата ви да пеят "Марсилезата"? - Не!
Г-н Моует, г-н Пулингс, огън от десния борд!
Скачайте момчета! В такт и ритъм.
- Набележете целите си! - Хайде момчета, побързайте този път!